![](/images/right_up.gif) |
|
![](/images/left_up.gif) |
|
עלילת הדם בדמשק (1840) מחברת:
ד"ר קציעה אביאלי-טביביאן
|
|
![](/images/right_down.gif) |
|
![](/images/left_down.gif) |
|
![מטח : המרכז לטכנולוגיה חינוכית](
../storage/publishers\900_999\0000000957.gif) |
עלילת דם שהופצה בדמשק שבסוריה, כאשר נזיר צרפתי ומשרתו המוסלמי נעלמו, והשלטונות האשימו את היהודים בהריגתם לצורכי פולחן. בעקבות העלילה נאסרו כמה יהודים ועוּנוּ, ואחד מהם מסר את שמותיהם של שבעה ממנהיגי הקהילה כולל רב הקהילה, יעקב עַנתֶבּי, כאילו היו מְבצעי הרצח. מבין היהודים שנעצרו ונחקרו, חלקם הודה כאילו ביצעו את המעשה, אחד מת מעינויים ואחר המיר את דתו. הופעתה של עלילת דם באזור זה, במזרח המוסלמי, הייתה חריגה. עלילת דמשק עוררה דעת קהל יהודית מאורגנת אשר הדגישה את האחדות ואת שותפות הגורל בין יהודים בכל מקום. נכבדים יהודים מכל ארצות אירופה ובהם: משה מונטיפיורי מאנגליה, אדולף כרמייה מצרפת, שלמה מונק מגרמניה, הפעילו לחץ פוליטי וארגנו מחאה כנגד עלילת הדם. הפעולה נשאה פרי – דעת הקהל באירופה דרשה לשחרר את האסירים, וממשלות בריטניה ואוסטריה דרשו ממוחמד עלי ששלט באזור לשחרר את היהודים. לבסוף שוחררו היהודים האסורים, אך הם לא זוּכּוּ מאשמתם.
למידע נוסף: עלילת דמשק דמשק עלילות דם, פרעות וגירושים עלילת דמשק בלקסיקון לתרבות ישראל מעבר ללקסיקון > לקסיקון היסטוריה
|